EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nej!
- Nej! - Hej.
Jag har sett fram emot att träffa dig.
Greve Dracula,
har du ätit?
Jag är hungrig.
- Tur att ni är två. - Nej.
Det kommer inte på fråga.
Om du tar Mina, förlorar du mig.
Du gillar inte de dödas blod.
Skulle du dö för detta skräckslagna barn?
- Jag skulle dö för att rädda alla barn. - Varför?
För jag är inte som du.
Det finns ett ädlare syfte med mitt liv än att bara förlänga det.
Nöj dig med henne, eller ta mig och lär dig nåt.
Spring.
Iväg, nu!
Agatha Van Helsing.
Jag ska få dig att räcka länge.
Du ska bli en del av mig.
Du ska resa till den nya världen i mina ådror.
Kom hit, sug.
123 ÅR SENARE
När kom du in? Jag hörde dig inte.
Dra för gardinerna.
Vem är du?
- Förlåt, jag menade inte att störa. - Vad gör du här? Vem är du?
Är du en av Bobs vänner?
Jösses, behövde du ta hem honom? Förlåt.
Han bjöd in mig.
Hur mår han?
Han är där nere.
Drucken?
Det skulle man kunna kalla det.
Vad fan är det som pågår?
Bob?
Var är Bob?
Vad?
Vad har du gjort med kylen?
- Är kylen den vita lådan? - Ja.
Bob ligger i kylen.
Det krävdes lite vikande.
Se på henne.
Så vacker.
Han lever.
Ingen fara. Det gör han absolut inte.
Han är bara lite rastlös.
Välkommen till England, greve Dracula.
Varför dröjde du?
Är du hungrig?
Agatha?
Hur länge?
- Behöver du äta nu? - Hur länge var jag i vattnet?
Etthundratjugotre år.
Inte längre?
Ursäkta?
Ni har haft fullt upp. Jag gillar flygsaken.
Flyger den där också?
Nej, den flyger inte.
- Vi fixar det. Ni kan vända. - Uppfattat.
Du är inte hon, eller hur?
Men det är samma blodslinje. Tveklöst.
- Får jag se? - Stå stilla!
- Det är inte ett vapen. - Nej, det är en kamera.
- Får jag se? - Ge honom den.
Ja.
Bu!
Hur visste du det?
Den liknar knappast nån kamera du sett.
Jag har funnits sen 1400-talet.
Saker förändras. Man vänjer sig.
Men utvecklingen verkar gå allt fortare.
Mycket bra.
Le.
Snälla.
Du har nog ett vackert leende. Får jag se det?
Ska vi hjälpas åt?
Ja?
- Le. Seså, le. - Släpp vapnet!
- Släpp era! - Släpp det!
Släpp era!
Var så snäll och le nu.
Jag har sovit under vattenytan i över ett århundrade.
Det är många fördelar med att vara vampyr,
men det gör det svårt att vara morgonmänniska.
Såja.
Det var bättre.
Jag är inte så hemsk trots allt.
- Släpp det! - Le.
- Släpp vapnet! - Skjut honom inte!
- Släpp det, sa jag! - Le.
- Släpp det nu! - Nej.
Jag hör din puls.
Den är väldigt aktiv nu.
Van Helsing.
En ättling, antar jag.
Syster Agatha Van Helsing var min farmors moster.
Jag gillade henne.
- Såvitt jag vet dödade du henne. - Att döda är en sund tävlan.
Nåd är respektlöst.
Nej!
Vad är dina order?
Jag gillar ljudet. Vad trevligt.
Hör på,
han är inte värd din sympati.
Han gillade att slå dig.
Jag har skaffat mig några av din mans minnen.
Du skulle nog säga att jag laddat ner dem.
Hur då?
Muntligt.
Får jag?
- Kathleen, eller hur? - Ja.
Vad är det med dina tjänare, Kathleen? Har de ledigt idag?
Jag antar att du har personal. Du är uppenbarligen väldigt förmögen.
- Förmögen? - Ja.
Se på alla saker.
All den här maten.
Lådan med rörliga bilder.
Och den där saken utanför. Bob kallar den för...
...en bil. Är den din?
Ja.
Och denna skattkammare är ditt hus.
- Det är en svinstia. - Den är fantastisk.
Kathleen, jag har varit adelsman i 400 år.
Jag har bott i slott och palats bland tidernas rikaste människor.
Aldrig har jag omgivits av mer lyx än nu.
Det här är en makalös boning!
Det finns ingen kung, drottning eller kejsare
som jag känt eller ätit, som skulle gå in här
och nånsin vilja lämna stället.
Jag visste att framtiden skulle skapa underverk.
Jag visste inte att de skulle bli alldagliga.
Fyra hundra år?
Ursäkta. Fem hundra, faktiskt. Jag tog sovmorgon.
- Vem är du? - Jag är en vampyr.
Nej, var inte dum, Kathleen.
Du vet att det är sant. Folk vet alltid.
Lita på nackhåren.
Jag är anledningen till att ni har dem. Då så...
Det brukar vanligtvis finnas frågor.
Har du en spegelbild?
- Ursäkta? - I spegeln.
De har inga spegelbilder i filmerna,
vampyrer.
Ser jag ut som nån som inte kan se sig själv i spegeln?
De flesta av vampyrlegenderna är felaktiga eller missförstådda.
Men speglar...
Jag ser inte mindre i spegeln än ni.
Jag ser mer.
Nej.
Har du en orkester?
Hallå?
En telefon. Tack Bob.
Vem är det där uppe?
Ner i lådan med dig.
Hur hittade du mig?
Det är inte svårt att följa ett spår av förödelse.
Solen är uppe. Du måste ner i lådan.
Du kanske inte har märkt det, men det är ett tak över mitt huvud.
Jag vet.
Ner i lådan.
Hörde du mig?
Är du i lådan?
Möt mig på nedervåningen.
Hallå?
Greve Dracula?
Hallå?
Jag kommer in.
Kom ihåg att jag har folk utanför.
Om nåt händer mig så river de taket och låter dig brinna.
Hallå?
Var är du?
Döda mig!
Är du rädd än?
Du dödar mig.
Det behöver inte göra ont.
Hämta lådan. Få in honom i lådan.
Se på mig.
Se på mig!
Vart ska han?
Direkt till isoleringen.
Johnny?
INKOMMANDE SAMTAL: JONATHAN HARKER
TRE MISSADE SAMTAL
FEM OLÄSTA MEJL SEX UPPDATERINGAR TILLGÄNGLIGA
INKOMMANDE SAMTAL... LW
Hallå.
Ikväll... Du kan ta med nån.
- Vem då? - Inte vet jag. Ta med nån bara.
- Du blir inte sentimental nu, va? - Självklart inte.
Sentimentalitet är bara läskigt.
Vi ses senare.
Hej då.
JONATHAN HARKER SNÄLLA, RING SNARAST.
Lucy!
Vilken tid kom du hem igår?
- Det är inte hälsosamt. - Jag kan sova när jag är död.
Hej!
Quincey!
Alla, det här är Quincey.
Han är en amerikan från Texas.
- Texas. - God kväll.
- Jag har aldrig känt en cowboy förut. - Är du en cowboy, Quincey?
Nej. Inte direkt, ma'am, nej.
- Ma'am? - Jag rider ofta,
- men jag har aldrig riktigt... - Han rider.
Kom igen, cowboy. Nu dansar vi.
Jag måste kissa.
Jag frågade aldrig vad du gör.
Luce verkade inte säker. Är du sjuksköterska eller nåt?
Jag är AT-läkare.
Jag vill specialisera mig i mentalhälsovård.
Och du?
Lucy säger att du har pengar.
Jag antar det.
Jag undrar om hon skulle gilla mig om jag inte vore rik.
Men å andra sidan, skulle jag gilla henne om hon var ful?
De har faktiskt riktiga toaletter här.
Det är kö.
- Du är hemsk. - Det går fortare här.
- Nej, jag pratar om Jack. - Vad är det med Jack?
Säg inte att du inte har sett hans min.
Han har fått ligga med mig förut. Vad klagar han på?
- Han är nog kär i dig. - Var inte dum.
Det var tre gånger. Fyra, beroende på vad man räknar.
- Du kommer att få ett rykte. - Va?
- Tack, drottning Victoria. - Du vet vad jag menar.
- Ja, det kallas slut-shaming. - Ja, vi sitter i samma båt.
Varför ska jag inte ha kul? Jösses, jag är bara 22.
Jag tänker inte gifta mig.
Om det är till nån tröst tycker jag du är söt.
Jag vet att du inte är gay. Jag menar, med Lucy och allt.
Tre gånger. Fyra.
Nej, alltså. Jag ville bara...
Ursäkta. Jag borde inte ha...
INKOMMANDE SAMTAL... JONATHAN HARKER
Herregud.
Ja!
INKOMMANDE SAMTAL...
Gifta!
Jag hoppas att de blir lyckliga.
Inte jag heller.
Vill du ta en drink?
Ja, men... jag kan inte.
Vi ses.
Nej!
JONATHAN HARKER-STIFTELSEN
- Jag hade inte tid att ta med nåt. - Du behöver inget.
Vi har försökt nå dig i timmar.
Förlåt. Jag var på en högljudd klubb.
Så, ni har faktiskt hittat honom?
- Du drack väl inte? - Jag dricker inte.
Bra. Inte han heller.
Här inne.
SOLUPPGÅNG 05.34 AKTUELL TID 07.46
SOLNEDGÅNG 20.11
- Vad gör jag med kläderna? - Lägg dem på stolen.
Är den här informationen aktuell?
Ja, jag tror det.
- Hur många av oss är det? - Du ska få träffa alla.
Här. Kan du sätta på den?
- Hej Jack. - Zoe... Dr Helsing.
- Hur mår du? - Det är en stor dag.
- Det var oväntat under min arbetstid. - Jag menar, hur mår du?
Asymptomatisk hittills.
Jag undviker att tänka på det.
Jag trodde att du drog dig ur programmet.
- Jag trodde att det fanns en tjej. - Ja. Det gjorde jag också.
Kom, briefingen har börjat.
Det här är skeppets huvuddel.
I princip ostörd i över 100 år.
De ursprungliga teamen letade på fel ställe.
Ingen insåg hur nära
greve Draculas skepp kom till det brittiska fastlandet.
Hej.
- Jack Seward. - Hej Jack.
Förlåt att jag är sen.
Oroa dig inte. Det bästa återstår.
Ännu en O-negativ?
Vanilj.
Välkommen Jack.
Det är inget fel på vanilj.
Vi genomsökte vraket i tre dagar,
men det vi letade efter var ungefär 200 meter söder om det.
På en så gammal låda
förväntar man sig en del havstulpaner.
Men titta.
Orört av allt levande.
Där har du det.
Ditt livsverk.
Du ser inte så glad ut.
Jag är lika glad som påven skulle vara om Jesus dök upp.
Som ni ser, till och med efter 123 år
var kroppen perfekt bevarad.
Trodde vi i alla fall.
Kroppen var inte bevarad.
Dracula var faktiskt vid liv,
fast vilande.
Tydligen i ett sorts restaurerande koma, i vilket han hade förblivit
om jag inte varit dum nog att mata honom.
Så om ni undrar. Ja, vampyrer bits.
Ni måste veta vad ni ger er in på.
Vi kommer att skydda er.
Men det handlar inte bara om att ge blod.
Det är inget vanligt läkemedelstest.
Det finns ett skäl till att det är bättre betalt.
Nu kommer att utsättas för kontrollerad exponering av en vampyr.
- Förstått? - Hej då.
När vi orsakat hans återupplivning valde vi förstås en taktisk reträtt.
Vi förseglade lådan så att inget kunde störa processen,
och vi övervakade från stranden.
Det tog Dracula ytterligare tio timmar att återuppliva sig.
Och vi väntade förstås på honom på stranden.
Varför?
Hörde du mig?
Varför är den där?
Vad är den till för?
Det är en toalett. Jag är en vampyr.
Varför har ni gett mig en toalett?
God morgon, greve Dracula. Hur är det?
Tja, jag har en kemisk toalett och den här.
Du har massor av böcker och en sittplats.
Jag behöver mer än böcker, Zoe.
Ta av dig jackan och rulla upp vänstra ärmen.
- Varför? - För att jag sa det
och kan förgöra dig med solsken.
Jag kommer in.
Om du attackerar mig öppnar kollegorna taket
och bränner dig till stoft, förstått?
Så du är en doktor nu?
Jag föredrog nog den besvikna nunnan.
- Jag är forskare. - Sak samma.
Jag är inte syster Agatha.
Jag är dr Helsing, och jag ansvarar för stiftelsen.
Har du ansvaret?
Just ja, kvinnorättsrörelsen sov du väl igenom.
Kvinno-vadå? Sa du rättigheter?
- Du vänjer dig. - Nej.
Snälla, försök förklara. Jag har missat ett helt århundrade.
Vad är rättigheter? Ingen har rättigheter, Zoe.
Man, kvinna eller monster. Ingen nånstans.
- Det är bara en dåres fantasi. - Vi kallar det för civilisation.
- Sträck hit vänster arm. - Varför det?
För att du ska ge blod.
Det här var nåt nytt.
Säg mig, vad är Jonathan Harker-stiftelsen?
Jag kan inte tränga igenom huden.
Inte?
Ge mig den.
Ta den här.
Håll den här.
Johnny var en bra man.
Vad har stället med honom att göra?
Så du minns Harker?
Stiftelsen inrättades av Mina Murray, hans fästmö. Minns du henne?
Knappt.
En intetsägande liten sak. Smaklös, skulle jag tro.
Du lämnade henne vid liv.
Iväg, nu!
När hennes far dog, ärvde hon hans förmögenhet.
Med hjälp av syster Agathas släkt grundade de stiftelsen i Jonathans namn.
Så du driver familjeföretaget?
Jag har alltid samtyckt till ärvd makt.
Demokrati är de oupplystas tyranni.
Bara i blod hittar vi sanningen, Zoe.
Vårt primära syfte är medicinsk forskning,
med föreskriften om att om du skulle hittas,
skulle du bli fångad, studerad, förstådd och humant närd.
- Du är ett unikt exemplar. - Nej.
Jag är en 500 år gammal krigsherre.
Och...
...jag känner igen legosoldater när jag ser dem.
Vem finansierar stället?
Folk som har råd med legosoldater är sällan intresserade av medicin.
Du undanhåller information. Jag ger dig allt. Blod är liv.
Allt finns i blodet, Zoe, om man förstår sig på det.
Förstår du dig på det?
Du fick kväljningar av mitt.
Jag minns smaken.
Vad är det?
Du är kvicktänkt, smart, driven.
Men driven av vad? Agatha försökte alltid rädda alla, men du...
Du håller dig för dig själv.
Utan vänner, kärlek, barn.
Förvanskad, till och med korrumperad.
Zoe Helsing, det vilar en skugga på ditt hjärta.
Jag har smakat dess bittra bouquet förut,
och nuförtiden tror jag...
...ni kallar det...
...cancer.
Därför var ditt blod gift för mig.
Du är döende.
Doktorn, jag måste prata med dig.
- Vad är det? Vem är det här? - Hej Frank.
Förlåt. Hej. Lite sent. Tåg.
Hur tänkte du? Kasta ut honom.
Dr Helsing, det är nog bäst att du lyssnar.
- Vem är du? - Ursäkta.
Det här är Frank Renfield.
Vi har... skypat.
Hej. Dr Helsing, eller hur? Vi kan säkert lösa det här.
Skypat?
Ja.
- Tack för den här. - Du ska inte vara online.
Vet du inte hur de fungerar? De är riktigt finurliga.
Vem gav honom wifi-lösenordet?
Tja, det är mitt namn.
- Herregud. - Berätta för dr Helsing vem du är.
Ja. Jag är greve Draculas advokat.
- Hans vad? - Hans advokat.
Hans advokat?
Förlåt... eller inte. Men du vet,
det verkar som om ni håller honom här mot hans vilja.
och min klient vill inte skapa uppståndelse,
för det passar sig väl inte riktigt?
- Sen när har du en advokat? - Sen 1896.
Exakt, ja.
Vi har representerat greve Dracula sen 12 september 1896.
Hawkins och Wentworth alltså.
Själv är jag inte såpass gammal. Ta inte illa upp.
År 1896?
Vi köpte fastigheter åt greven och ordnade flytten.
Besvärar det dig att mannen som anlitade er firma 1896
står där utan ett enda grått hår?
Tack.
Ja, det är klart. En hel del.
Det är faktiskt riktigt skrämmande.
Eller hur?
Men att vara över ett århundrade gammal strider inte emot lagen.
Det som strider mot lagen är att ni låst in honom.
Jag tror att du har glömt, dr Helsing, greve Dracula har rättigheter.
- Han är en jäkla vampyr! - Det är en känslomässigt laddad term.
Det är rätt term.
Det är ingen juridisk term. Har han skadat nån?
- Ja. - Nej.
- På stranden... - Nej.
Det ryktades om en incident på stranden nyligen,
men det fanns inget spår morgonen efter. Och alla har slutat prata om det.
Så antingen har det tystats ner
och då vore polisen säkert intresserade,
eller så fanns det aldrig nåt att tysta ner,
och då är min klient oskyldig.
Vilket föredrar ni?
Varför skulle en medicinsk forskningsanläggning
ha tillgång till...
...låt säga, legosoldater.
Jag är inte nyfiken för egen del, men... folk skvallrar så mycket.
Greve Dracula har en deadline för sitt frigivande.
Kl. 20.11 i kväll.
Lite konstig tid.
Men han har sina vanor.
Det är inte konstigt alls, mr Renfield. Kl. 20.11 är solnedgången.
SOLUPPGÅNG 05.34 AKTUELL TID 07.46
SOLNEDGÅNG 20.11
Jag skickar dig ett mejl.
"Kära Zoe,
tack för att du är en så artig värd.
Men enligt traditionerna
ska en artig värd skynda på en gäst som ska ge sig av.
Du kommer säkert att instämma.
Och tack för ditt erbjudande om mat.
Men jag brukar inte äta boskap.
När det gäller blod är jag en konnässör.
Blod är liv. Blod är vittnesmål.
Vittnesmålet från alla jag nånsin förgjort flödar i mina ådror.
Jag väljer med omsorg vem som ansluter sig till dem nu.
Mognad är det första stadiet av förfall.
Sötma är löftet om förruttnelse.
Jag ska leta efter denna världs perfekta frukt.
Och jag ska hitta den.
Tvivla aldrig på det.
Jag ska hitta den.
Blod är allt man behöver veta, Zoe,
om man förstår sig på det.
Har du lärt dig det?
Om du nånsin hoppas på att mäta dig med mig,
har du inget val."
Den intressanta Jonathan Harker-stiftelsen
gjorde enormt bra jobb under de senaste influensautbrotten,
men deras finansieringskanaler är minst sagt grumliga.
Man skulle nästan kunna säga... ockulta.
INKOMMANDE SAMTAL... LW
Vart tog du vägen?
Är du sur? Bara för att jag förlovade mig?
Jack, sura inte.
Jack är inte här just nu.
- Vem ska jag hälsa från? - Ursäkta.
Hälsa från Lucy. Lucy Westenra.
Vem är det här?
Hej, Lucy Westenra.
Jag är greve Dracula.
Agatha Van Helsing.
Du ska vara en del av mig.
Du ska resa till den nya världen i mina ådror.
Kom hit, sug.
TRE MÅNADER SENARE
- Jag klarar inte två dagar till. - Vadå?
- Jag känner mig redan hemsk. - Klenis.
- Ta lite luft. - Det är jägerbomberna.
Den senaste smakade polermedel.
- Var är chipsen? - Smaken sitter kvar.
Nån skulle fixa chips.
Vi har bara vanliga.
Vanliga? Vad är vitsen med ingen smak?
Vad var det för fel på fysikern?
Ingen smak.
- Och tennisspelaren? - Seg.
Mästare, jag försöker ge dig exakt de färdigheter du hoppas erhålla.
I 500 år har jag inte behövt träna, men nuförtiden görs allt åt en.
Allt levereras, till och med mat.
- Är vi snart framme? - Om 20 minuter.
Vad?
- Jag messar. - Jag känner igen minen.
- Vilken min? - Din.
"Vill du äta nåt sen?"
Mästare, du kom till mig med ett program, en plan,
ett par nya initiativ för...
...låt oss kalla det för vad det är, världsherravälde.
Får jag fråga, som din advokat, hur använder du din tid?
Du har inte råd att livnära dig på vem som helst.
ÄR DET...
- Ett svar är på väg. - Ge mig den.
- Äter du inte med oss? - Hon dricker med oss.
Ge mig den.
Svaret är här. "Är det ett erbjudande?"
- Lucy Westenra, du ska gifta dig. - Ja, sista dagarna som fri kvinna.
- Ge mig den. - Hur ska jag svara?
Ja. Svara bara ja.
"Miss Westenra är tillgänglig
för en sen middag." Jag skriver "sen". Vi har karaoke.
Så vem är det här då? "D"?
Vem är D?
Den här då? Bor i närheten, högsta betyg från Oxford,
kampkonstexpert, alkoholfri.
Ursäkta. Jag har redan middagsplaner.
Jag försöker, Mörkrets herre.
Men ibland undrar jag vad du egentligen vill.
VI SES SENARE
Och Harker-stiftelsen? Är de fortfarande intresserade?
Det finns viss aktivitet. Men din väninna har slutat där.
- Min "väninna"? - Dr Helsing.
Exakt vad som hände är oklart,
men jag antar att hon inte kommer att intressera sig för dig mer.
Vad är klockan?
Halv två.
Vet du vad?
Jag tror att det finns blod i min alkoholomlopp.
Ja.
- Hörde du vad jag sa? - Ja.
- Det finns blod... - I ditt alkoholomlopp. Kul.
- Det är bakvänt, fattar du? - Lägg av, jag dör av skratt.
Är du ens full?
Drack du ens ordentligt?
- Jag kanske sparar mig själv. - För middagen?
För D?
Lägg av.
Vem är hungrig såhär dags?
Är du säker på allt det här?
Allt vad?
- Att gifta dig med Quincey. - Jag gillar honom.
- Du borde älska honom. - Okej, jag älskar honom då.
För han älskar dig och Jack älskar dig.
- Alla älskar dig. - Ja, jag är söt. Sånt händer.
Hör på henne.
- Vet du hur det är att vara söt? - Ja.
Alla ler.
Man ser aldrig världen utan ett stort, dumt leende.
Du verkar inte fatta. Äktenskap...
...gäller livet ut.
Ja, men livet varar inte för evigt.
JAG ÄR ALLTID HUNGRIG.
DU VET VAR DU HITTAR MIG.
Slampa.
Hungrig.
- Du kunde ha väntat. - Jag behöver äta, Lucy.
Du ger inte alltid ditt samtycke.
- Det gjorde nog inte den här. - Snabbmat.
Varför är mitt samtycke viktigt?
Det gör det inte, men det är delikat. Jag är en gourmet, inte en frossare.
Varför alltid en kyrkogård?
Jag gillar att umgås med folk i min egen ålder.
Du är rolig du. Jättekul.
Var vill du begravas?
Hur så?
För jag kanske vill komma på besök.
Det är klängigt på hög nivå.
- Tur att jag ska kremeras. - Nej.
Tyst. Alla här har bara slösat utrymme.
Hör på.
Låt dem inte bränna dig.
- Varför inte? - Det gör ont.
- Jag har aldrig hört klagomål. - Det har jag. Det finns nog...
...nio här.
Ja. Nio.
Nio vad?
Lidande.
Kom.
Räck mig din hand.
Vad gör jag?
Lyssnar.
Vad är det?
Vad låter det som?
- Knackningar. - Knackningar, ja.
På ett kistlock.
Inifrån.
Tänd lamporna, snälla.
Kan nån tända? Det är så mörkt.
Var är mitt ansikte? Jag känner det inte.
Hjälp mig!
Är de vampyrer?
Inget så utvecklat. De är bara odöda.
De olyckliga få som förblir medvetna medan de ruttnar.
- Hör ni mig? - Tänd ljuset, snälla.
Nattens barn. Vilken musik de skapar.
Hjälp mig!
Jag kan knappt andas här inne.
Snälla!
Vagla damen.
"Vagla"?
Vackra. Han menar dig.
Vagla damen.
- Hur vet han att jag är här? - För han tittar på dig.
Precis där.
Vagla damen.
Vagla damen leka tittut.
Tittut.
Några av de små åmar sig upp till ytan.
De känner nog doften av maskar.
Ser du mig?
Nej!
Lek inte med honom. Han följer med dig hem.
Skulle han det?
Under ett väldigt långt liv...
...har jag nog aldrig träffat nån som du.
Du bryr dig verkligen inte, va?
Den perfekta frukten.
Lucy?
Jäklar.
HITTA DINA VÄNNER DIREKT
SÖK
Döden är den enda nymodighet som återstår.
Alla andra mänskliga erfarenheter är katalogiserade nånstans
i era oändliga, pladdrande bibliotek.
Inget känns nytt.
Varenda levande ögonblick känns smutsigt och begagnat,
förutom det där ögonblicket i livet som ingen kan berätta om.
I en värld av upptrampade vägar...
...är döden den sista otrampade snön.
Du pratar mycket smörja.
Folk brukar inte säga så till mig.
Nej, du dödar dem innan de hinner det.
Du blockerar folk.
- Älskar du mig? - Nej.
- Kommer du nånsin älska mig? - Nej.
En sak mindre att oroa sig för.
Är du inte det minsta rädd för mig?
Är du inte rädd för nåt?
Inte ens döden?
Alla dör.
Lucy, du är en unik smak.
Två minuter.
Om du har aptiten.
- Tre. - Fem.
Speciellt för dig.
Vad vill du drömma om inatt?
Lägg mig på nån vacker plats.
Där ingen kan se mig.
Där jag inte behöver le.
Samvetslös doktor använde garvkniven. Tolv bokstäver.
Dracula...
...är...
...min...
DRACULA ÄR MIN HERRE
...herre.
Lucy?
Lucy!
Lucy?
Luce. Vad fan?
Jack, snälla. Du måste titta till henne.
Hon vill inte träffa läkare, men hon kanske kan träffa dig.
Sluta.
Får jag prata med dr Helsing?
Nej.
Nej, det visste jag inte.
ONKOLOGI
Hej.
Har någon skickat dig?
Ursäkta, men jag är verkligen inte troende.
Zoe?
Ursäkta, jag ville inte...
Jack. Hej. Ursäkta, jag drömde.
Kom in.
Tack. Förlåt om jag skrämde dig.
Nej, det gjorde du inte.
Försök igen, jag är otroligt uttråkad.
- Jag tog inte med vindruvor eller nåt. - Jag avskyr druvor.
Vad bra då.
Snällt av dig att besöka din gamla mentor.
Är det det, Jack?
Är det snällt?
Åh, Jack.
Du är min stjärnelev.
Jag föreslog dig bara för donatorprogrammet
så att du kunde tjäna lätta pengar. Ta dig igenom college.
Jag trodde aldrig att Dracula skulle komma tillbaka.
Ingen gjorde det.
Så...
...vad tror du?
Angående Lucy?
Det är möjligt.
Det kan vara han.
Dracula väljer sina offer av en anledning.
Finns det nåt speciellt med henne?
Jag älskar henne. Men hon är en helt vanlig tjej.
Det kan hon inte vara.
För om det är Dracula,
vad får honom att komma tillbaka för mer?
Hallå?
Vem är där?
Är det du?
Tittut.
Vagla damen.
- Tittut. - Får jag komma in?
Tittut.
Snälla, titta bort. Jag måste mörda ett barn.
Som vi brukade säga i Vladivostok.
- Jag är sjuk. - Inte direkt sjuk.
Se på mitt ansikte.
Så vackert.
Jag är vit som ett lakan.
Som den sista otrampade snön.
Är jag döende?
Du är dödlig. Du har varit döende sen dagen du föddes.
Mitt folk har ett uttryck.
"Skynda alltid på gästen som är på väg."
Hur mår du, raring?
Jag ska koka lite te. Vill du ha?
Jag tar med en kopp. Stanna där. Du behöver vila.
Hjälp mig!
Tyst, Lucy. Du är min nu.
Du har inget kvar att frukta.
Du blir inte länge i graven.
Ditt sinne skriker högt, men nu måste din kropp vara tyst.
Mitt i livet skola vi dö.
Var kan vi få frälsning om inte hos dig, o Herre,
du som finner misshag i våra synder.
Än dock, o Herre, sänd oss inte i bittra plågor av evig död.
Nej!
Hjälp mig!
Kom igen.
TILL MINNE AV LUCY WESTENRA
Det är som om jag hör henne.
Jag känner hur hon ropar efter mig.
Hjälp!
Hallå?
Hallå, är det nån där?
Är det nån här?
Öppnade nån ugnen?
Den ska inte vara öppen än.
Skjutsade du...
...in mig...
...i elden?
Ett ögonblick bara.
Var är jag?
Det är fel fråga, Zoe.
Får jag kalla dig Zoe?
Frågan är, vad är Draculas begränsningar?
Vi vet tre saker:
Han kan han inte beträda en boning utan en inbjudan.
Han kan inte stå i solljuset. Och mest av allt fruktar han korset.
Men vi har fel.
Dessa tre saker måste vara en sak, mycket prydligare.
Gud är alltid prydlig, enligt honom själv.
Sluta gapa så där.
Dracula drack mitt blod, och du drack hans.
Blod är liv.
Det som kvarstår av mitt finns i honom och nu även i dig.
Som han lovade har jag färdats till den nya världen i hans ådror.
Det finns massor av människor i Draculas blod,
men mitt DNA synkar väl med ditt.
Vilket användbart ordförråd jag har nu.
- Vem är du? - Det är helt uppenbart vem jag är.
- Vad fruktar Dracula? - Jag vet inte.
Eller vad vill han då?
- Jag vet inte. - Jo, det gör du.
Han återvände för att livnära sig på Lucy Westenra gång på gång.
Han kunde ha valt vem som helst i världen.
Varför återvända till en helt vanlig tjej kväll efter kväll?
- Vem är du? - Vem liknar jag?
- Mig. - Korrekt. Då så.
Tänk! Vad vill han och vad fruktar han?
Jag bryr mig inte. Det är inte mitt problem längre.
Jag finns i ditt huvud.
Jag känner din skuld.
Din stiftelse,
den finansierades av...
Jag ser det inte. Du vill inte tänka på det, visst?
Var pengarna än kom ifrån, gjorde jag nåt gott med dem.
I många år, ja.
Men du återupplivade också Dracula med dem.
Så han är fortfarande ditt problem, det vet du.
Vad kan jag göra?
Stackars barn.
Som vår Herre sa den natten i Getsemane:
"Anden vill, men kroppen är svag."
- Berätta vem du är. - Jag är anden,
och du är kroppen.
Draculas mörker ska leda oss till ljuset.
Jag är döende.
Jag är död.
Men jag är syster Agatha Van Helsing från Santa Marias kloster i Budapest
och ingen av oss är klar än.
Du måste hämta mig från sjukhuset. Jag skriver ut mig.
Zoe, du är döende.
Ta inte för lång tid på dig då.
Vackert.
Vackra damen.
Vagla damen.
Så, Mästare, jag anser
att vi bör fortsätta att se Harker-stiftelsen
som ett aktivt personligt hot.
Sextiotvå, tror jag.
Revisor.
Vi ska fortsätta att övervaka deras verksamhet
med hjälp av lokala agenter. Lite diskret hackning
och enligt ditt förslag, fladdermöss.
Får jag bara...
- Du ser inte förvånad ut. - Du ser inte död ut.
Jag är på väg dit.
Att hitta dig var inte svårt.
En man av din börd och ditt ego är oförmögen att gömma sig.
Man letar efter en onödigt hög byggnad, flera utgångar och ingen kyrka i sikte.
Och ditt nummer är listat.
Vad snällt av dig.
Att ta med en flaska till festen.
En väldigt undermålig årgång,
men gesten uppskattas.
- Släpp honom. - Varför?
Det här är England. Här samtalar man före middagen.
Helt rätt, dr Helsing.
Väntar du besök?
Ja.
- Lucy Westenra. - Känner du henne?
Det här är dr Seward. Det var hans mobil du stal.
- Man kan säga att jag introducerade er. - Och nu är hon död.
Om du förväntar dig att Lucy reser sig från graven i kväll,
greve Dracula, kanske du vill veta att hon kremerades.
Kremerades? Men jag varnade henne.
Och ändå lät hon dem elda upp henne?
- Tydligen. - Nej, du förstår inte.
Hon skulle ha varit medveten hela tiden.
När hennes kött smälte och varje partikel av henne förkolnades.
Det lär svida lite, skulle jag tro.
Nu.
Ser du? Du har alltid underskattat vampyrers beständighet.
Jag har alltid gillat de livliga.
Dr Seward...
- Var hon din vän? - Ja.
Nu kan det vara ett bra tillfälle att reflektera över att skönhet...
...bara är ytligt.
Be för henne, Jack.
Kom ihåg, det är själen, inte anblicken, som man älskar.
Dr Helsing,
du låter inte dig lik.
Är du okej?
Absolut.
Hej på dig.
Var det svårt att hitta hit?
Jag kan alltid nosa rätt på dig.
Jack.
Jack, vad gör du här?
Och vem är det här?
Äntligen tar du med nån.
Men lite blek, om du ursäktar.
Började du utan mig?
Jag står inte på menyn. Jag är en gammal vän.
Vi går långt tillbaka.
Varför står du bara där, Jack?
Kyss mig.
Kyss mig, Jack.
Kyss mig.
Lucy, nej.
Kom igen, Jack. Kyss mig som du brukade.
Kyss mig.
Kyss flickan, dr Seward.
Resor slutar med att älskande möts.
Vad står på, Jack? Kan du inte se på mig nu?
Killen som alltid ser på mig kan inte titta nu? Vad står på, Jack?
Lucy, kan du inte se dig själv?
Självklart kan jag se mig själv.
Vagla damen.
Alla ler när man är vacker.
Varför ler du inte, Jack?
Om du är så vacker, Lucy,
varför inte ta en selfie?
- Du luktar konstigt. - Hon är döende.
Vi bär en bitter doft, Lucy.
De döendes blod är döden för vampyrer.
- Du luktar som döden. - Det är inte bara jag.
Min patient, dr Seward.
Min patient.
Lucy, min kära.
Det kommer som en chock.
Men du har varit så duktig.
- Du har varit så duktig. - Se inte på mig.
Jag ser dig, vagla damen.
- Kommer jag förbli så här? - Ja, jag lovar. För alltid.
Men jag var vacker.
Skönhet är bara en förklädnad. Du har vuxit ur den.
Jag vill inte!
Lucy, lyssna.
Lyssna på mig. Lyssna.
Lyssna på mig.
Lyssna!
Du är min bästa brud hittills.
På 500 år var du den enda som frivilligt öppnade sina ådror.
Du visste vad som hände.
- Du omfamnade det. - Nej.
Du accepterade det. Nu kan du leva för evigt.
Så här? Se på mig!
- Jag har inget emot det. - Inte?
Nej.
Men det har jag!
Jag har nåt emot det!
Lucy.
Kyss mig.
Du vill inte kyssa mig...
...så här.
Lucy Westenra, det har aldrig funnits en dag jag inte velat kyssa dig.
Och det kommer det aldrig göra.
Åh, Jack.
Gör det. Jack, gör det.
För min skull.
Gör det för min skull.
Hon var mitt mest lovande experiment.
Det tog mig 500 år att göra en brud så bra.
- Titta vad du har gjort. - Hon var aldrig din.
Eller min.
- Eller någons. - Tja, hon dog åtminstone väl.
Det är en sällsynt kvalitet, tro mig.
Kvalitet eller smak?
Smak. Väldigt ovanlig.
Enligt min erfarenhet, unik.
Hon verkade nästan kär i döden.
Där har vi det. Det är allt.
Och därav hon.
Jack, du måste gå.
Jag kan inte lämna dig.
Jag ska ha ett personligt samtal med greve Dracula.
Och han vill säkert inte ha åhörare.
- Varför inte? - Det finns bara en sak som du är rädd för,
och äntligen vet jag vad.
Det gör inte jag.
Jag vet det.
Dr Seward, du kan gå.
- Iväg med dig. - Dr Helsing.
- Nej. - Jag kan inte...
Om du vill kasta bort ditt liv på nåt sorts hjältemod
så kommer det andra tillfällen.
Det blir en vacker dag.
Tack.
Nå, hur smakade det?
Hur smakade vad?
Dr Helsing, jag tror att du drack mitt blod.
Den är 150 miljoner km bort. Den kommer inte att skada dig.
Jag förstår inte.
Jag har få andetag kvar att förklara, så avbryt inte.
Här har vi greve Dracula, som inte tål att se sig i spegeln.
Agatha...
Dracula, som inte kan stå i dagsljuset,
som inte kan beträda en boning utan en inbjudan.
De är inte förbannelser.
De är bara vanor som blir fetischer som blir legender
som till och med du tror på.
Ett vilddjurs vanor,
som vi diskuterade för så länge sen.
Men varför?
Vad är du rädd för?
Du är en krigare från ett långt släktled av krigare.
Din farfar dog i strid.
Din far, dina bröder, dina söner, deras söner.
Alla föll som hjältar på slagfältet.
Men inte du.
Inte greve Dracula.
Krigsherren som lurpassar i skuggorna och stjäl andras liv.
Ovälkommen överallt.
Som sover i en låda med jord, men drömmer om en krigargrav.
Som plötsligt förtrollades av en flicka som var kär
i det han fruktar mest:
döden.
- Och nu vet vi varför det här funkar. - Nej.
För det talar om modet du längtar efter.
Modet som krävs för att dö.
Jag hävdar att du skäms.
Greve Dracula skäms.
Jag behöver inte det här längre.
Jag är döende.
Jag gör det enda som du aldrig kan göra, Dracula.
Du har ont.
Jag står ut.
Du försöker besegra döden,
men det kan man inte förrän man möter den utan rädsla.
Adjö, greve Dracula.
Kryp tillbaka in i din jordlåda. Spelet är över. Du förlorar.
Du kommer att leva för evigt... i skam.
Vackert.
Se på henne, Agatha.
Det är vackert.
Det här är inte på riktigt.
Det här är en dröm.
Självklart.
Du dricker mitt blod.
Men mitt blod är dödligt för dig.
Ja.
Så du kommer att dö.
Det kommer du också.
Efter all denna tid,
trodde du att jag skulle låta det göra ont?
Undertexter: Daniel Rehnfeldt